Den helt du taler om, han har vel ikke et navn, har han?
Nej, den Athosianer, der fortalte mig hans bedrifter, kaldte ham -
- bare en stor helt i byen.
En kriger der besidder næsten overmenneskelige kræfter.
Vi har været på planeten før.
De er flinke og gode købmænd.
Jeg kan ikke huske, der var mange superhelte.
Lyder som en af mine.
Hvem end det er, så ville det være rart at have sådan en på vores side.
For mig lyder det, som om nogens fantasi er løbet løbsk.
Som sagt, så Athosianeren, der fortalte om helten, -
- ham selv kæmpe mod flere bevæbnede mænd.
Det gør jeg tit.
- Hvor er McKay? - Jeg er her, jeg er her.
Måtte have min autografbog, -
- i tilfælde af at Teylas superhelt er ægte.
I det mindste -
- kan I prøve at etablere handel med landsbyboerne.
Det gør vi.
Ring til porten.
Min barndomshelt var Evel Knievel.
Var han ikke ond?
Det var kun hans navn.
Han var en vovehals, hvilket ikke er en slags hals.
Han lavede hop på motorcykel.
- Hvorfor? - Bare fordi.
Klarede det ikke altid.
Og du så meget op til den opførsel?
Nej, jeg var bare...
Hør, i det mindste er min helt menneskelig. McKays er Batman.
Misforstået og uværdsat af mange.
Hans største våben var hans knivskarpe hjerne.
Ikke bare en helt, en superhelt.
Dougy Angus, bjergkæmpen.
Ikke blot en helt, men en skotsk legende.
Namakaeha Towrik, min første enhedsleder.
Han dræbte 12 fjendtlige soldater, -
- sprættede dem op med næverne.
Han var også morsom.
Ja, jeg kan se vitserne og indvoldene flyve.
Goddag, rejsende.
Goddag til dig.
Er dette jeres første besøg?
Flere af mine folk har sagt, I er gode købmænd.
Det er vi.
Mine Athosianske fæller har også nævnt en stor helt.
Vi hører, han er en kriger med store drab, inklusiv Wraith.
Det er sandt.
Så er der en god chance, for han er af mit folk.
Vil du tage os til ham?
Naturligvis. Denne vej.
Her er han. Den mægtigste helt, vores mesterlige beskytter.
- Lucius Luvin. - Jamen dog.
Se nu her.
Du tager pis på mig.
Som jeg lå der, med Iratus insektets slyngtråde -
- klemmende om min hals, kvælende mig.
Jeg kunne mærke min livsenergi roligt svinde.
For hvert sekund, kunne jeg mærke døden krybe nærmere.
Havde jeg været den eneste i bygningen, -
- den eneste i den brændende bygning, ville jeg have overgivet mig -
- og ladet søvnen tage mig.
Men der var kvinder og børn, hvis overlevelse -
- lå i mine hænder og dem ville jeg aldrig lade i stikken.
Så jeg greb dybt ind i mig selv og opbød mine sidste kræfter, -
- greb insektet og flåede ham væk.
Med ren viljestyrke begyndte jeg at kvæle ham og...
- Jeg troede det ikke gjorde ondt. - Jeg løj.
Og jeg sprang op og ledte dem alle i sikkerhed.
Tak. Mange tak.
Tak. Det glæder mig. Mange tak.
Hvordan?
Hvad?
Hvordan fik du dem i sikkerhed?
Du sagde udvejen var blokeret.
Du lyttede. Det er godt.
Det er godt, for det var den.
Den var blokeret, indtil -
- jeg banede vej gennem den brændende ruin -
- og ignorerede den svidende varme -
- og flammerne der -
- hvirvlede og hvirvlede...
- Men... - Okay, der er nok...
...dvælen for i dag.
Der er meget mere, hvor den historie kom fra. Når vi samles i -
- morgen, hører I om, da jeg nær blev forført af en smuk Ancient.
Lyder underholdende.
Ja, men mellem os to, ikke meget.
Dine historier er meget fascinerende og velkendte.
Fint nok.
Jeg indrømmer, jeg tog inspiration, -
- fra nogen af de missionsrapporter jeg læste i Atlantis, -
- men jeg krydrede dem. Lidt af en historie her, lidt der.
Fint, jeg er færdig.
Nej, I finder ikke spor af den specielle urt i mit system.
Jeg lærte lektien sidst, takket være alle jer.
Så de ikke er bedøvede, -
- men beundrer dig simpelthen for den du er?
Ja. Er det ikke dejligt?
I tror mig ikke.
Lucius, jeg har et laboratorium sat op, så hvorfor ikke.
Du spilder tiden.
I al beskedenhed, -
- så elsker de mig, rent og ærligt.
Lucius, du kan ikke sige noget beskedent.
Jeg reddede dem.
Et par måneder siden, kom nogle banditter ind i byen, forstyrrede.
Jeg tævede dem, smed dem ud -
- og pludselig er jeg byens helt.
De giver gaver, -
- kvinderne render efter mig.
Som i gamle dage, bare bedre, for de er ikke bedøvede.
Vent nu lige. Du tævede dem?
Ja, mig.
- Det gjorde jeg. - Hvordan det?
Det er ikke så svært, når du er usårlig.
Jeg er usårlig.
Selvfølgelig.
Fint nok.
Der er vist brug for lidt overbevisning.
Lad mig nu se.
Perfekt. Tid til en demonstration.
Hvad laver...?
Slip den.
Stol på mig. Smid den.
- Åh, min Gud. - Åh, min Gud.
Slå mig.
- Lad vær. - Kom nu.
Lad hellere være.
Jeg siger dig, lad vær.
Kan I se? Usårlig.
Jeg kan ikke såres.
Det viser sig, at jeg havde det her personskjold hele tiden.
En gave fra en beundrer i den gamle landsby, -
- før jeg måtte smutte, mange tak.
Først på Atlantis opdagede jeg, hvad det var, -
- da jeg snuste i jeres rapporter om Ancient apparater.
Du fik snust meget, mens du var på basen.
Det er en gave.
Hej, søde.
- Kommer forbi i aften. - Nej tak.
Vent, vent, vent.
Jeg er byens helt.
For længe siden.
Lad mig sige noget.
Man dur, så længe man redder.
Hvordan kan du styre -
- Ancient teknik uden ATA genet?
Det var nemt. Jeg fandt bare en fyr med genet, -
- fik ham til at tænde den.
Det tog lang tid, men da det var gjort, kunne jeg selv aktivere den.
Fascinerende. Ved du, de løber tør på et tidspunkt?
Kom nu. De her Ancient ting holder evigt.
Frokosten giver jeg. Jeg vil gå en tur.
Hvis vi ikke ses før I smutter, jamen, så tales vi ved.
Vi bliver, til vi har resultaterne.
Som I vil.
Folk at redde.
Nå, hvad mener I?
- Måske har han lært en lektie. - Det er Lucius. Gasser du?
Han har gjort mange fejl før, men hvem har ikke det?
Hvorfor ser du på mig?
Han prøver at gøre noget godt, for at folk kan lide ham.
Mine tests er færdige. Lucius fortæller vist sandheden.
Ingen spor af stoffet i ham.
- Så smutter vi. - Vent, vent.
Er jeg den eneste, der synes han udnytter folk.
Du vil have skjoldet igen.
Det kan du fandeme tro. Hør, det kunne være meget nyttigt.
Han spilder det.
Hvor er Lucius?
Han gik en tur. Han skulle snart komme tilbage.
Nå, når han kommer tilbage sig farvel fra os.
Fint nok.
Vi begår en fejl.
Vi får Athosianerne til at holde øje.
Hvis det går galt, kommer vi tilbage.
Smid våbnene eller dø hvor I står.
Jeg sagde, smid våbnene.
Vi vil ikke slås. Vi er bare på vej gennem byen.
Jeg har to til højre og en lige fremme.
To, kl. 12, en bag frugtboden.
Hvis vi handler nu, kan vi at såre uskyldige.
Og os. Vi kan såre os.
Jeg kan tage en, før de skyder.
Der kan være flere skjult, som vi ikke kan se.
Det er din beslutning.
Hør her.
Hvis vi begynder at skyde hinanden, kommer nogen til skade.
Jeg kan garantere, du bliver en af dem.
Er du den helt, vi har hørt om?
Nej.
Kom her. Kom.
Kom så.
Sænk jeres våben.
Okay.
- Sheppard? - Stol på mig.
Hvor er den helt så?
En der vil stoppe os i at tømme byens kister, -
- hoppe på dens kvinder -
- og brænde den ned, når vi er færdige.
Så sig mig, hvor er han?
Hvor er den modige helt, der vil forhindre os i at ødelægge alt?
Han er lige her.
Jeg er manden, I søger.
Dræb ham.
Ud med jer.
Kom ikke tilbage.
Så længe jeg beskytter disse mennesker, -
- skal denne by være sikker.
- Lucius! - Lucius!
Lucius, Lucius, Lucius!
Så jeg dræber de sidste Wraith vagter, -
- vender mig, og siger til dronningen:
"Hvis du vejede 10 kg mere, så lignede du min ekskone."
Det sagde jeg, fordi hun var så fed.
Hej, oberst Sheppard. Kom ind. Sid ned. Gør plads.
- Lad ham sidde ned. - Nej. Vi skal af sted.
Er du sikker?
De holder en banket i min ære i aften.
Nej, vi må tilbage.
Så er der vel kun tilbage at takke mig.
For hvad?
For at redde jeres liv.
- Tak. - Lad nu være.
- Det var intet. - Det var intet.
Hvad snakker du om: "Det var intet"?
De havde jer på knæene.
- Ja, det havde de. - Nå?
Velbekomme.
Vær forsigtig på vej tilbage til porten, -
- for der er snak om vrede banditter i området.
Nej, nej, nej, lad os komme af sted.
Ved I hvad?
Jeg går ud og ser mig om, -
- sikrer mig de bøller er væk, okay?
Bare rolig, jeg kommer tilbage.
Godt arbejde, alle sammen.
- Meget overbevisende. - Lidt for meget.
Tre af Lankos tænder og Fortnums håndled.
Det skulle se godt ud.
Her er lidt, der måske gør det sliddet værd.
Det er ikke, hvad vi aftalte.
Nå, ja, ærligt talt, -
- så lagde I ikke sjæl i arbejdet.
Vi havde en aftale.
Nå, måske gør I jer mere umage næste gang.
Hvor vover du at tale ned til os?
Vi var elitesoldater i den Genii'ske hær.
Cowans livgarde.
Ja, det var I. Nu er I lejesoldater.
Kom nu, i forhold til de fleste betalte jobs, var det ikke slemt.
I kommer ind, skræmmer nogen folk, tager et par slag, går igen.
I bliver betalt, ingen kommer til skade. Altså bortset fra Lanko -
- og selvfølgelig Fortnum, med sit halte håndled.
Undskyld.
Vi blev måske trængt fra vores hjem af Ladon Radim, -
- men vi er stadig Genii.
Vi går snart ind i hovedstaden og tager vores tilbage.
Ja, held og lykke med det.
Spark til. Spark til.
Kom nu. Værsgo. Ja.
Nogen andre? Er der andre, der vil prøve kræfter?
Hej. Hvad laver I her? Jeg troede I var taget af sted.
Vi var på vej, da vi mødte denne mand, -
- med en spændende historie.
Når vi taler om historier, har jeg nævnt -
- dengang på lavaplaneten...
Det nytter ikke at hykle, Lucius.
Du løj for dem.
Denne mand er ingen helt.
Han betalte dem for at komme, så han kunne redde jer.
Det er sandt. Det var alt sammen arrangeret.
Bedrager.
I har ret til at være vrede på ham.
Ikke ham. Dig.
Mig?
Ude af stand til at acceptere skammen, -
- vælger han at sværte Lucius.
Det var ren teater. Våbnene var ikke ladt.
Uden Lucius var I døde.
- Ja. - Han snød jer.
- I kender ham ikke som os. - Vi er de gode.
- Lad være. - Skrid med jer.
Ud. Forsvind. I er ikke velkomne.
Gå jeres vej. Tilbage hvor I kom fra.
Hør, I må undskylde hele den vrede pøbel.
Vi burde vel være taknemmelige.
Ja, han fik dem fra at angribe os.
Det er min måde at sige, alt tilgivet.
- Godt, nu må det stoppe. - Kom nu, de er lige begyndt.
Jeg taler ikke om fodmassagen.
Faktisk taler jeg om fodmassagen.
Fint nok, fint nok. Piger, kom tilbage senere.
Din lille fidus...
Fidus? Hvilken fidus?
Du udnytter de folk.
Sådan ser det ud, men jeg var ærlig, med dem -
- der overfaldt byen måneder tilbage.
Det er en rar by, rare folk.
De havde brug for at blive reddet.
Jeg var en helt.
- I dags... - Skuespil.
Det var min måde at minde dem om det.
Jeg bad om uladte våben, så ingen blev såret.
- Flinkt af dig. - Ja.
- I skulle absolut regne den ud. - Gå ud...
...og vær ærlig overfor dem.
- Ellers. - Ellers hvad?
Du kan ikke true mig med skjoldet.
De tror jer ikke.
Du prøver at finde en måde at skade mig, ikke?
Jo.
Tænk du videre, store dreng, for...
Det er ikke mig denne gang, jeg sværger.
Kolya.
Soldaterne er Genii, de er del...
Jeg ved alt om Kolya og Genii.
I Atlantis snusede jeg i...
Missionsrapporter. Ja, ja.
- Det her er slemt. - Nej, det er fedt.
En mulighed for at styrke min plads i fællesskabet.
- De holder parade for mig bagefter. - Vent nu.
Du går ikke mod Kolya og hans mænd.
De kan ikke skade mig med skjoldet.
Og hvis de brænder byen rundt om dig i had?
Det ville være småligt.
Ja, sådan er de.
Nogen har fortalt dem, vi er her.
- Så kom, skyd dem. - God idé.
- Du må ikke. - Bare Kolya.
- Skyderiet stopper dem ikke. - Hun har ret. Vi må dræbe alle.
- Hvilket er fint med mig. - Godt, kom så.
- John. - Hvad?
- Du kan ikke. - Det tror jeg faktisk...
Hvis vi skyder, bliver mange uskyldige dræbt.
De fortjener ikke at dø pga. Os.
Hvis de gennemsøger byen og ikke finder os, så går de videre.
Ingen kommer til skade. Min stemme og min anbefaling.
Du vil gemme dig.
Hvad med strategisk skjul?
- Jeg har det perfekte sted. - Det har du garanteret.
Her.
Jeg underholder -
- og af og til kommer en vred mand, efter sin kone...
...så for at undgå akavede... - Vi har fattet det.
Jeg siger til, når de onde er væk.
Ikke noget pis, Lucius, okay? Sig vi er gået videre.
Når de er ude af byen eller ude i det åbne, ordner vi dem.
Ingen heltedåd, forstået?
- Perfekt. - Jeg mener det.
Det kan jeg se. Ingen heltegerninger.
Godt, så er det nok.
Tag dine mænd og gå. Byen er under min beskyttelse.
Er den?
Det er den.
Så du har to valg:
Du kan gå, eller blive smidt ud.
Interessant.
- Er det, det bedste du kan? - Faktisk...
...nej, det er det ikke.
Jeg indrømmer, jeg har et skjold, men jeg skal ånde.
Jeg burde have tænkt.
Ikke så usårlig nu, vel, helt?
- Ledte du dem her? - De leder efter Sheppard.
- Vi havde en aftale. - Jeg brugte en mulighed.
Præcis som du har gjort.
Jeg skadede ingen.
Okay, ham Lanko og fyren med håndledet.
Hør, jeg vil ikke skade dig eller nogen her.
Jeg vil bare have Sheppard.
Jeg siger jo, I missede dem.
Hvis I skynder jer, kan I måske fange dem ved porten.
Mine mænd bevogter allerede porten.
Jeg spørger igen. Hvor er de?
Jeg ved det ikke.
Det gør jeg ikke.
Så må vi gennemsøge området grundigt, -
- hvilket kunne tage timer.
Hvor længe kan du holde vejret?
Nå, det tog ikke lang tid.
Godt, lad os komme ud af byen -
- og lave et ordentligt baghold, uden alle de folk.
De var der ikke.
Virkelig?
Det var pudsigt. Gad vide hvor de er gået hen.
Dit personskjold er meget interessant.
Ja.
Hvis vi begravede dig levende, ville du være beskyttet mod vægten, -
- men stadig blive kvalt.
En fascinerende måde at dø, ikke?
Det ikke lyder fascinerende for mig.
Det er det for mig.
Vent, vent, jeg er en perfekt lokkedue.
Hvis Sheppard ved jeg er i problemer, vil han redde mig.
Vi er meget nære.
Du og Sheppard?
- Ja. - Det tror jeg ikke.
Så Weir, eller Rodney, eller Carson. Vi er bedste venner.
- Og hvordan kender du dem? - Jeg var noget tid på Atlantis.
Det er det bedste sted, jeg har været. Min bedste tid.
Jeg husker det, som var det i morges.
Fortæl mere.
Så jeg dræber den sidste Wraith vagt, vender mig mod dronningen og siger:
"Hvis du vejede 10 kg mere, lignede du min ekskone."
Min ekskone var selvfølgelig lækker, men det er jo ikke sjovt.
Det skjold er utroligt. Må jeg prøve det?
- Ja. - Du får det tilbage.
Fik dig. Tror du, jeg ville lade dig få det?
- Du ville dræbe mig. - Ja, skære din hals fra øre til øre.
Gode tider. Gode tider.
Jeg elskede at høre om dine koner. Jeg ville hellere høre om Atlantis.
- Jeg har fortalt alt. - I så tilfælde...
...er det sent og jeg vil hvile mig før begravelsen.
Begravelsen? Åh, nej.
I må ikke begrave mig. Det fortjener jeg ikke.
Jeg... Ingen fortjener det. Jeg fortjener forvisning.
- Lucius. - Hvad laver du her?
Kolya har alle udgange blokeret og -
- rygtet er, du skal begraves i live.
- Jeg kan ikke tro du reder mig. - Heller ikke jeg.
- Kom så. - Jeg kan ikke. Jeg er bundet fast.
Åh, nej.
Held og lykke.
Vent, vent, kom nu, få mig fri.
Vi har dem.
Er du sindssyg?
Jeg kunne være død.
Dit skjold imponerer mig mere og mere.
Du gjorde din del, Lucius.
Du må leve lidt endnu.
Sheppard?
Han slap væk.
Det var uheldigt.
Tak for nåden, sir.
Skuf mig ikke igen.
Spær fangerne inde.
Måske bliver de bedre lokkemad.
Reparer den her.
- Tror I, han slap væk? - Hvis de fik obersten...
...ville han så ikke være her? - Han er snart i en Jumper.
Jeres ven undslap. De leder stadig efter ham.
Hvis de ikke har fundet ham, så er han nok undsluppet.
Ja, han og Lucius planlægger vores redning.
Lucius?
Han svigter os ikke.
Ligesom han ikke forråder os, mens vi redder ham.
Det ville han aldrig.
Okay, ved du hvad? Stop det nu bare.
Lucius er ikke en superhelt.
Batman, det er en superhelt.
Jeg forstår ikke.
I kan ikke vente på Lucius.
Tiden er kommet til at redde jer selv.
Vi kan umuligt overvinde disse soldater.
Med vores hjælp kan I.
Hvorfor så ikke før?
Vi var bekymret for byens sikkerhed.
- Nu er vi ligeglade. - Bare...
...lad som om han ikke sagde det og slip os ud.
Nej, det er for farligt.
Vi må vente, på at Lucius redder os alle.
Nej, vent.
Lucius er ikke en helt.
Lad vær, jeg sværger, jeg ikke kendte til bomben.
- Jeg vidste det ikke. - Hvordan kom du ud?
Alle leder efter dig. Jeg gik ubemærket. Vildt, ikke?
- Hvad gør vi? - Hvad gør vi?
Jeg ved, hvad jeg gør.
Jeg slipper væk, når porten, og får forstærkninger.
Forstærkninger?
- Hvad med at flygte? - Mit hold er tilbage der.
Og fyren der vil begrave mig.
Er du færdig med at spille helt?
Du kan skride, når vi når porten. Hold trit.
- Du er vred. Se, det er vrede. - Hold kæft.
Prøver du at grave dig ud?
Find en ske mere. To er hurtigere.
Der kommer nogen.
Jeg må give Sheppard den ære. Ingen er så besværlig som ham.
Jeg må desværre dræbe ham.
- Han siger det samme om dig. - Ja?
Jeg er smigret.
Du skal fange ham først.
Det gør jeg på et tidspunkt.
Og hvad med os?
Hvordan passer vi ind i dit galaktiske herredømme?
I får lov at leve, for nu, -
- med mindre I var dumme nok til at spise jeres mad.
Jeg gasser bare.
- Åh, tak Gud. - Faktisk, -
- vil jeg sende jer tilbage, i bytte for noget.
Dr. Weir vil aldrig handle med dig, -
- selv hvis vi er i livsfare. Det ved du.
Jeg har måske været lidt ambitiøs i mine krav, før hen.
Jeg vil dog ikke trænge dr. Weir op i en krog, denne gang.
Trods alt, hvad betyder nogle P90'ere, nogle granater -
- og lidt ammunition så, for jeres liv?
Og hvem ved, -
- hvis vi får væltet Ladon -
- og jeg tager retmæssig lederskab af Genii...
...er vi måske allierede. - Det sker ikke, Kolya.
Mens vi står og snakker, -
- har oberst Sheppard nået porten og kontaktet Atlantis.
Om få minutter sværmer byen af vores folk.
Det kan jeg love ikke vil ske.
Jeg kan ikke tro det.
Det er den værste dag, jeg kan tænke mig.
Oberst Sheppard? Jeg antager, du kan høre mig.
Jeg antager også, -
- at hvis du ikke har nået porten, så snart.
Jeg vil spare dig besværet. Mine mænd har sikret porten.
Du kan umuligt komme igennem.
Kom tilbage og mød mig, oberst, -
- eller jeg dræber dine venner.
Hvem skal vi dræbe først?
Jeg hælder selv mod dr. McKay.
- Oberst? - Kolya, Sheppard her.
- Jeg kommer. - Lad mig ikke vente.
Er det dét?
- At dræbe Sheppard? - Absolut, dr. McKay.
Men føl dig ikke snydt.
Hvis jeg ikke får de våben fra dr. Weir, dræber jeg også jer.
Jeg går med dig.
- Er du sikker? - Nej.
Ja, det gør jeg, det gør jeg. Jeg går med, men...
- Ja eller nej? - Ikke presse.
Jeg går med... Jeg hjælper dig, okay?
De har bare at holde parade.
Hvad sker der?
Ud.
Af sted.
Jeg skyder bare.
Hvad hvis vi krammede -
- og apparatet ville, du ved, hjælpe os med...
- Nej tak. - Jeg ved det.
- Umuligt. - Det virker ikke.
Her er en idé.
Hvad hvis jeg svang fra klokketårnet i et langt reb, ind i byen?
- Og? - Det er alt jeg har.
- Jeg kunne brænde. - God idé.
Okay. Jeg kunne løbe nøgen. Åh, jeg ved det.
Jeg sidder på dine skuldre, i kappe...
En religiøs frygt for kæmper...
Okay, vi kan bygge en tunnel.
Vi kan grave en tunnel, eller en sten. En kæmpe sten.
Jeg er kamufleret, beskyttet.
Stenen beskytter dig. Eller et forstørrelsesglas...
...og tape. - Jeg har en idé, Lucius.
Noget forgiftet tape.
- Lucius. - Du kom tilbage for at redde os.
Jeg kom tilbage, men I, I må redde jer selv.
- Hvad? - Vil du ikke hjælpe os?
Nej, nej, selvfølgelig, men...
Hvad hvis jeg ikke var her? Hvad ville I gøre?
Vente på du kom tilbage?
Godt, der er problemet.
Hvis jeg ikke vidste I var i fare, -
- eller ikke kunne nå det? Hvad så?
I er dejlige folk, det er en skøn by, -
- men der er mange slemme folk derude, -
- så I må kæmpe for jer selv. Fra i dag af.
- Jeg forstår, hvad Lucius siger. - Gør du?
Ved at lade ham tage ansvaret for vores beskyttelse -
- opgiver vi vores uafhængighed.
Det er rigtigt.
Så i bytte -
- for bekvemmeligheden ved en beskytter af byen -
- opgiver vi selve den del af os selv, vi vil beskytte.
Lyt. Hun er klog.
Vi må genvinde vores styrke og uafhængighed -
- ved at tage ansvar for vores -
- og vore naboers liv.
Vi vil ikke længere være afhængige af én mand.
Der vil ikke være en stor beskytter, for vi må selv beskytte...
Hæng nu lige på. Vent, vent. Du bliver revet med.
Uafhængighed er godt, -
- men det er trygheden ved at have en -
- til at hjælpe også.
I gider ikke gøre det hele tiden.
I har arbejde eller hobbyer.
Beardo, han kan lide at fiske.
Du vil ikke besvære dig med at stå op -
- og redde byen hver dag, vel da?
Men det er en tanke til en anden dag.
I dag må I kæmpe for jer selv.
Okay? Husk hvad I sagde om styrke og integritet -
- og ansvar. Så gå ud -
- og kæmp for jeres by. Gå ud i gyderne, spred ordet. Af sted.
Af sted, af sted. Ja, stå sammen.
Sammenhold er godt. Okay. Af sted.
Saml alle sammen. Saml flokken.
Oberst Sheppard?
Måske har han ændret mening.
Din tid er gået, oberst.
Dr. McKay.
- Mig først. - Nej, mig.
Jeg gør det.
Jamen, hvor rørende.
Gid jeg kunne skyde jer samtidig.
Kolya.
Jeg skulle have dræbt dig første gang.
- Det havde sparet mig meget. - Følelsen er gensidig.
Farvel, Sheppard.
Godt, nu hvor I har fået det ud af systemet.
Åh, lort.
Lad.
Spar jer.
Du skulle være gået, da du havde chancen.
Smid jeres våben.
Det tænker du sikkert også nu.
Hvis du fik mulighed for at overgive dig, ville du vel ikke bruge den.
Det regnede jeg ikke med.
Læg jeres våben fra jer.
Hænderne i vejret.
Bliver I ikke til lidt mad?
Festen er også for jer.
Hyg jer. Vi er forsinkede.
Jamen, tak for alt.
Lad vær at dum dig, ellers kommer vi.
Oberst Sheppard?
- Glemmer du ikke noget? - Nå, ja.
Jeg lovede, du fik det tilbage, ikke?
Jo, det gjorde du.
Du er en god mand.
Du er en ærlig mand.
Du har gjort mig en bedre mand.
- Det ved du godt, ikke? - Godt.
Farvel, Lucius.
Du sagde, skjoldet var udtømt.
Nå, ja.
- Så det er værdiløst? - Sådan set.
- Siger du det ikke? - Nej.
Spark mig, så hårdt du kan.
Han opdager det nok.
Tekstning: SDI Media Group